ВІЙСЬКОВІ РИЗИКИ ТА ПРОДОВОЛЬЧА БЕЗПЕКА: РОЛЬ АГРАРНИХ ПІДПРИЄМСТВ У КРИЗОВИХ УМОВАХ - Костюк, Оксана (Економічний дискурс, 2025)
Вступ. Продовольча безпека традиційно розглядається як один із ключових компонентів національної безпеки держави, оскільки вона безпосередньо пов’язана зі стабільністю суспільства, рівнем соціального добробуту та економічною стійкістю. Ситуація ускладнюється тим, що військові ризики багатопланово впливають на всі складові аграрного виробництва: від посіву і збору врожаю до переробки, зберігання й транспортування сільськогосподарської продукції. Методи. У статті застосовано системний підхід для дослідження впливу військових ризиків на продовольчу безпеку в єдності економічних, соціальних та інституційних чинників. Методи статистичного та порівняльного аналізу дали змогу оцінити динаміку виробництва, експорту й споживання аграрної продукції та зіставити досвід України з іншими країнами, охопленими конфліктами. Для узагальнення наукових підходів використано методи аналізу, синтезу й логіко-структурний підхід, що дозволили визначити взаємозв’язок між стійкістю аграрних підприємств та продовольчою безпекою у кризових умовах. Результати. Встановлено, що військові ризики призвели до втрати близько 20% сільськогосподарських земель та значних обсягів технічної й логістичної інфраструктури, що негативно позначилося на обсягах виробництва. Виявлено, що блокада морських портів і зростання транспортних витрат у 2–3 рази знизили конкурентоспроможність української продукції на зовнішніх ринках. Доведено, що аграрні підприємства, попри руйнування та кадрові втрати, зберегли ключову роль у стабілізації внутрішнього ринку й забезпеченні населення продовольством. Обґрунтовано, що інноваційні практики та соціальна підтримка місцевих громад стали важливими чинниками підвищення стійкості аграрного сектору в умовах війни. Перспективи. Подальші дослідження мають бути спрямовані на розробку моделей адаптації аграрних підприємств до воєнних і післявоєнних ризиків через механізми агрострахування, державно-приватного партнерства та міжнародної підтримки. Перспективним є аналіз потенціалу цифрових технологій, смарт-логістики й кластерних ініціатив для підвищення стійкості та відновлення інфраструктури агросектору. Важливим завданням також є інтеграція економічних, соціальних і екологічних підходів у формуванні комплексної стратегії продовольчої безпеки України.