СТІЙКІСТЬ НАСІННЄВОГО РИНКУ ЗЕРНОВИХ КУЛЬТУР ДО ВОЄННИХ ВИКЛИКІВ І ЗОВНІШНІХ ШОКІВ - Ситник, Валерій (Економічний дискурс, 2025)
Вступ. Насіннєвий ринок зернових культур відіграє ключову роль у формуванні ефективної, стабільної та конкурентоспроможної агропродовольчої системи України. Саме якісний насіннєвий матеріал є відправною точкою для всього агровиробничого процесу, визначаючи не лише потенційну врожайність, а й стійкість до кліматичних ризиків, адаптивність до регіональних умов вирощування та безпечність кінцевої продукції. Методи. У дослідженні застосовано комплекс кількісних, якісних та інституційно-економічних методів, що забезпечили всебічне вивчення проблеми. Системний підхід дозволив розглядати насіннєвий ринок як відкриту соціально-економічну систему, інституційний аналіз – ідентифікувати формальні та неформальні чинники його адаптивності, а порівняльний аналіз – зіставити стійкість українського сектору з практиками країн ЄС. Контент-аналіз нормативно-правових актів та статистичних даних дав змогу оцінити ефективність державної політики й динаміку виробництва, імпорту, експорту та споживання, а елементи експертного опитування дозволили врахувати суб’єктивні оцінки учасників ринку. Результати. Доведено, що стійкість ринку насіння зернових культур в Україні є системним критерієм здатності аграрного сектору протистояти багатовекторним викликам – зокрема воєнним загрозам, логістичним шокам, кліматичній нестабільності та ринковій волатильності. В умовах війни та світової нестабільності визначальним фактором розвитку зернової галузі виступає інституційна, економічна й технологічна спроможність гарантувати безперервність і високу якість насіннєвого матеріалу. Перспективи. Подальші дослідження мають зосередитися на аналізі адаптаційної поведінки українських виробників насіння в умовах обмеженого доступу до ресурсів та на порівнянні національних інституційних механізмів із європейськими підходами. Перспективним напрямом є вивчення цифрової трансформації галузі, включаючи електронний моніторинг, бази даних насіннєвих ресурсів та інноваційні інструменти селекції. Також важливим завданням є розробка моделей стратегічного відновлення й розвитку ринку насіння у післявоєнний період з урахуванням довгострокових ризиків.